Detta har hänt...
Jag tror inte att Rahm Tak kommer släppa Alak levande.
Ett fullt fungerande omekanskt krigsskepp
kan förstöra hela Votaniska kollektivet.
T'evgin måste dö.
Så länge den galningen har makten att avslöja oss
så måste vi följa hans order.
Är det där gift?
Jag fyller en dold nål.
Och injicerar omeken under samlag.
Varför vill du att jag dör?
Det vill jag inte.
Jag måste veta att jag kan lita på dig.
Du hade honom. Hade inte du fegat ur
så hade Rahm Tak varit ett kallnande lik nu,
och Defiance hade varit mycket säkrare.
- Du är bänkad. - Nolan.
Du stannar här med Berlin
och tar reda på vem som placerade sprängämnena.
Jag är lagväktaren nu.
Nolan?
För det som är i hans huvud håller på att döda honom.
Den ser inte bruten ut.
Det ordnar sig.
Här. Det här suger upp blodet.
- Tack. - Vad äckligt.
- Fungerar det? - Hyfsat.
Slog du tillbaka?
Skojar du?
Vad är det för fel på dig?
Han är den största på gården.
Slår jag honom, slår han mig dubbelt så mycket.
Det är säkrare att lägga sig.
Jag uppfostrade dig inte till en dörrmatta.
Jaså, du uppfostrade mig?
Säg inget till mamma och pappa.
Titta.
Det är utomjordingarna.
Nej, gå bort från fönstret.
Det är lugnt. Jon Stewart säger att de är snälla.
NATIONELLA SYNDIKATET UTOMJORDISK OCKUPATION
Se upp.
Hon har den.
Josh, hjälp mig lägga tillbaka allt där det var.
Hur visste du?
Hon är min syster, Rebecca.
Och den lilla pojken är jag.
- Lägg det bara var som helst. - Nej.
- Var är vi? - Det måste tillbaka där det var.
Du vet hur pedantisk mamma är.
Hur länge har han varit så här?
En timme. En och en halv.
Vi stannade för att tanka och han kollapsade.
Vi måste söva ner honom. Översta lådan bakom dig.
Du kan saker, grabben. Är du läkare?
Veterinär.
Det duger. Det står en akutvagn bakom dig.
- Ta hit den ifall vi måste hjärtstarta. - Jag fixar det.
- Vad är det för fel på honom? - Ingen aning.
Men vi förlorar honom.
Är vi döda?
Jag känner mig inte död.
Nej.
Det här är nåt annat.
Du sa aldrig att du hade en syster.
Rebecca?
Josh, var försiktig med patronerna.
De har explosiva projektiler.
Jag vet vad jag gör. Jag har övat på T-Nines.
Du. Titta på mig. Fokusera.
Du är rädd och hade kissat på dig om du inte vore så utmattad.
Och det är jag med.
Men Coopers enhet kommer förbi här imorgon
och de behöver ammunitionen som vi vaktar. Okej?
Jag vet.
Du, kistorna på mammas och pappas begravning var tomma.
- Varför? - Måste du ta upp det?
De vaporiserades
och vi förlorade våra föräldrar.
Jag vill hämnas, vill inte du?
Jo.
Vi är Nolans. Vi har en regel.
Vi lever tillsammans...
Eller så dör vi tillsammans.
Duktig kille.
De är uppe på taket.
Jag minns det här.
Nej.
Det kommer nån.
Döda irathientern.
Snälla, jag vill inte strida längre.
Inget mer stridande?
Kom igen, Josh. Döda honom och kom hit.
Lyssna på henne.
Skjut honom.
Snälla.
Död åt sutso.
Du är okej.
Du klarar dig.
Du måste hålla ställningarna.
Alla räknar med oss.
Och vad du än gör
ska du inte...
Ska du inte...
Berätta.
Det ska jag inte.
Kom igen.
Det ska jag inte.
Jag lovar.
Vad...
En enda uppgift.
Döda omeken.
Jag använde tillräckligt med zwimbo för att döda ett bellodjur.
Men är omeken död? Nej.
Han är hemma, känner lukten av min fru på sina fingrar
och fnissar över hur Datak Tarrs fru vänstrade med honom.
Jag tvivlar på att T'evgin vet ditt namn.
"Inkompetens" är inte det jag vanligtvis associerar med dig.
Eller pågår det nåt mer här?
Mer? Vad ska det betyda?
Se vad du gjorde. Du väckte bebisen.
Hallå, lille vän.
Farmor Stahma älskar besvärjares lila kukar så mycket
att hon helt glömt bort din pappa Alak.
Det där är under din värdighet.
Och nu måste farfar Datak gå ut
och sätta en kula i besvärjarens hjärna
för att kompensera för farmors pinsamma kvinnliga svaghet.
Är du färdig?
Var det nåt mer du ville säga?
Att skjuta omeken är en dålig plan.
Varför då?
Jag fick höra att omeker bli starkare med åren.
T'evgin är mycket äldre än han ser ut.
Jag tvivlar på att en kula gör mer än att irritera honom.
Jag testar gladeligen den teorin.
En irriterad omek lär jaga dig,
hänga dig i fötterna och dra ut din ryggrad.
Det skulle jag vilja se.
Jag med.
Men det hjälper inte Alak.
Hur hjälper nåt av det här Alak?
Rahm Tak är castithan.
Han växte upp med samma gamla sagor om besvärjare som vi.
Han fruktar T'evgin, så han beordrade oss att döda honom.
Om jag kan få över T'evgin på vår sida
så kan vi utnyttja den rädslan och få Alak fri.
Och varför skulle T'evgin hjälpa oss?
Måste jag göra ett diagram?
Till skillnad mot vad du tror, älskling,
så är din chivo inte magisk.
Du har flera gånger sagt det motsatta.
Du måste lita på mig.
Självklart.
Alltid.
Ingen sa åt dig att sluta.
Favi Tak, vapenförsäljaren är här.
Äntligen. Välkommen.
Ditt rykte föregår dig, så klart.
Jag är general Rham Tak från Votaniska kollektivet.
Det här är löjtnant Bebe och Geeze.
- Angenämt. - Ta ett glas vin med mig.
Lång resa.
Fortsätt jobba.
Ja, chefen.
- Hur illa är det? - Han behöver en maskin för att andas
och hans hjärta slår bara med hjälp av medicin.
Och han svarar inte på smärtsamt stimuli.
I grund och botten är han hjärndöd.
Är det sant?
Det verkar så.
Frågar du dr Dolittle?
Duger inte mitt ord helt plötsligt?
Jag vill veta att ni gör allt
för att rädda hans liv.
Vad händer?
Amanda är rädd att jag kanske försöker döda Nolan.
Varför skulle du göra det?
För att för några veckor sen
höll de fast mig och flådde mig levande?
Lägg av. Ni skojar, eller hur?
Det hände inte.
Ni driver med mig, va?
Välkommen till helvetet, soldat.
Vänta. Titta här.
- Hjärnaktivitet. - Från ingenstans.
Och den är inte mänsklig.
Det finns en massa i Nolans tinninglob.
Jag tror att det är Arkteknologi.
Hur är det möjligt?
Den måste komma från sovkapseln han delade med Irisa.
Hon hade ett likadant ärr.
Jag har en teori.
Ta hit Irisa.
Jag vet inte var hon är.
Om du vill ha en chans att rädda Nolan, hitta henne.
Nu.
Hej. Har du sett Irisa?
Vi är inte direkt själssystrar nuförtiden.
Vi måste hitta henne, annars dör Nolan.
Shtak. Vart tog du vägen?
Hjälp mig.
- Hur visste du? - Hjälp bara till.
Vad tråkigt med Rebecca.
Jag vill inte prata om det.
- Det verkade som att hon verkligen... - Jag vill inte prata om det, sa jag.
Jag borde ha dött istället.
- Säg inte så. - Hon skulle inte varit där.
Jag trodde att kriget skulle hjälpa mig att bevisa nåt.
Göra mig till man.
Eller nåt sånt romantiskt.
Och när jag kom dit var verkligheten allt annat än romantiskt eller...
ädel eller ens bra.
Becca visste att det skulle bli så.
Så hon tog värvning och såg till att hamna i min enhet
så hon kunde skydda mig.
Hon var modig.
Hon struntade i vad andra tyckte.
Hon var en tjej som hellre låg under en bil och fixade den,
än att vara med en kille i baksätet.
Vännerna älskade Taylor Swift men hon levde för Johnny Cash.
Jag ville vara som henne.
Om jag hade varit starkare...
hade hon varit vid liv.
Det har gått exakt ett år sen den ödesdigra natten
förändrade bleka kriget.
Natten när alla rymdskepp över hela världen exploderade.
- Många kraschade mot jorden... -När är detta?
Det här är Skampålen.
Ett vattenhål i Stormklyftan.
Vilket gör rymdresor omöjliga.
Majoriteten av vraken låg kvar i omloppsbana
och fick namnet Arkbältet.
Den tragiska händelsen hade inte kunnat komma lägligare
för Jordens militära förbund
eftersom de var nära att förlora kriget för ett år sen.
Det är ettårsdagen för Arkfallen.
Varenda människa jag kände blev dyngrak den kvällen.
Vi talade med Olfin Tennety, ambassadören för EMC.
Så här sa hon.
Det senaste året har en sak blivit tydlig.
Vi har brutit ryggen på Votaniska kollektivet.
De klarar inte längre av att upprätthålla sin krigsinsats
och det har tvingat dem till förhandlingsbordet.
Kriget är över.
Ja.
För att citera en av jordens stora ledare:
"Freden är nära."
Men inte nära nog för den här killen, eller hur?
Så sant.
Jag saknar dig vid frontlinjen, Ingen-man.
Hur betalar du räkningarna?
Du vet hur några Ark-vrak fortfarande faller ner på jorden?
En kille som heter Varus betalar bra för Arkteknologi.
Så du är en sån där plundrare, med en liten flicka i släptåg?
Den officiella termen är Arkjägare, min vän,
och ungen älskar det.
Hon kan klättra in i alla små utrymmen jag inte når.
Se upp, allihopa, här kommer årets pappa.
Hörru, jag är inte hennes pappa.
Jag hjälpte henne bara ur en svår situation.
Arkfall. Jag måste gå.
Jag betalar.
Du betalade sist, J-Turk. Jag bjuder den här gången.
Jorden är för människor.
Ja.
Vi ses, broder.
Jag minns inte den här kvällen.
Hände det verkligen?
- Gumman... - Säg inte så.
Hände det?
Det var en annan tid.
Dagens special verkar vara hjärnröra.
Va?
Det finns ett kluster av Arkteknologi i Irisas huvud.
Precis som i Nolans. Och vill du höra det bästa?
I samma sekund som du tog hit henne så blev båda stabila.
Och Nolan andas själv.
Det är väl bra?
De börjar må bättre.
Det är faktiskt illa.
Väldigt illa.
Votaniska sovkapslar designades inte för människor.
Att dela en tvingade kapseln att göra modifieringar
för att inte döda Nolan.
Vilka modifikationer?
Kapseln band fysiskt ihop Nolans och Irisas hjärnor.
Det höll dem vid liv,
men hjärnorna blev beroende av varann, som...
organ hos siamesiska tvillingar.
Exakt. Båda tvillingarna kan överleva
så länge de sitter ihop.
Exakt.
Omeken skar av föreningen
när den tog ut Nolan och Irisa ur kapseln.
Arkteknologin anpassade sig
och höll igång kopplingen genom bandspridningsteknik.
Som Bluetooth?
Du är för gullig.
Men visst, varför inte. Vi kallar det "Bluetooth för hjärnan".
När du och Nolan lämnade stan bröts kopplingen.
Men istället för att signalen bröts...
fick de hjärnskador.
Att föra dem närmare varann återupprättade länken
och stabiliserade dem.
Men tyvärr är det bara tillfälligt.
Arkteknologin växer okontrollerat.
Hur kan vi rädda deras liv?
Jag måste öppna upp dem och skära ut Arkteknologin.
Visst har du utfört en sån operation tidigare?
Tänk inte på det.
Jag fryser om händerna. Jag kan knappt hålla i yxan.
- Låt mig värma upp dem. - Ställ dig upp.
- Kom. - Låt mig värma upp dem.
Bebe. Geeze.
Vi tömmer kärrorna.
Favi Tak, goda nyheter gällande våra gäster?
Han slutar inte prata eller dricka mitt vin.
Nu tvingar han och hans biomän mannarna
att lyssna på gamla världens musikalmusik.
Han är den vidrigaste människan jag nånsin träffat,
och tro mig, jag har träffat många.
Han skulle sälja sina vapen till alla med tillräckligt scrip.
Ingen heder. Ingen lojalitet till sina medmänniskor.
Jag är frestad att döda honom bara för att göra världen till en bättre plats.
Jag levererar dödsstöten själv.
Vad snällt av dig, Bebe, tack.
Men nej. Vi kanske behöver mer vapen.
Det är bättre om han åker iväg med en fet vinst och vi får våra vapen.
Defiance kommer inte förstå vad som hände.
Gotta dig inte, Geeze. Det är förhastat.
Mycket måste gå rätt för att planen ska lyckas.
Inklusive överraskningsmomentet. Det är avgörande.
Jag måste tillbaka.
Jag ska ta reda på om den köttätande växten äter Audrey.
Vad är det?
Förlåt.
Jag trodde att det här skulle vara en uppskattad förströelse.
Men mina tankar går till min son i Votaniska kollektivets läger.
Min make insisterar på att jag möter deras krav.
Tror du verkligen min död skulle leda till att han släpps?
Jag är rädd att bara ett mirakel kan rädda honom.
Det är märkligt.
När jag blundar ser jag bara Alak som liten pojke.
Jag minns en särskild dag.
Människor har en uråldrig ritual som kallas "picknick".
Har du hört om det än?
Nej.
Man äter utomhus bland flugor och gnagare.
Alak var väldigt ung och ville prova det.
Jag måste erkänna att det var roligt på ett smutsigt sätt.
Tills vi stötte på ett litet helveteskryp.
Alak tyckte att den var söt och ville leka med den.
Men jag tog honom i mina armar och sprang.
Min make tog hand om odjuret.
Dödade den med sin strålklinga.
Imponerande.
Jag höll min son nära...
och viskade om och om igen...
"Jag har dig.
Jag kommer alltid skydda dig."
Nu inser jag att det var en lögn.
Jag önskar att nån behandlade Rahm Tak på samma sätt
som min make behandlade helveteskrypet.
Nån som är stark.
Nån som är orädd.
Nån som jag.
Det vore lätt för dig.
Synen av ett omek-skepp
ovanför deras läger skulle skrämma dem.
De skulle gå med på alla krav.
Eller, påhittiga och lömska som de är,
skulle de hitta på nåt trick för att sätta mitt skepp ur spel.
Vi kan vidta försiktighetsåtgärder.
Kindzi och jag är ensamma.
Vi står inför utrotningen av hela vår ras.
Skeppet är vårt enda hopp om att hitta andra överlevande omeker.
Jag skulle aldrig göra nåt för att riskera det.
Inte ens för din skull.
Stämningen har visst gått ner.
Vi har ett problem.
Vad?
Varje gång jag flyttar en del av Arkteknologin från Nolans hjärna
så växer sig Arkteknologin i Irisas hjärna större för att kompensera.
Jag måste komma på ett sätt att ta bort Arkteknologin
från bådas hjärnor på samma gång.
Okej. Vi har två läkare
så vi kan utföra två operationer samtidigt.
Vad säger du, cooling?
Har du nån erfarenhet med nanokirurgi hjärnan?
Tja, jag...
En gång tog jag bort en hjärntumör från en katt.
Och den överlevde.
I typ ett och ett halvt år.
Snacka om helande händer.
Okej då. Vilka andra alternativ har vi?
Jag behöver en operationsmodul.
En som skulle tillåta mig att operera på två patienter
med endast ett par händer.
Okej, var får vi tag i en sån?
Ingenstans i närheten.
Men jag kan nog göra en.
Jag behöver bara en omekanisk drönare.
Är det ett problem?
Vad gör du här?
Du har ingen rätt att inkräkta här.
- Var är din pappa? - Han gick.
Och han sa inte vart.
Gå härifrån eller så tvingar jag er.
Nolan och Irisa kommer att dö om du skickar iväg oss.
Snälla. Kom ihåg att Nolan slogs för dig. Han räddade ditt liv.
Från skottskadan du orsakade.
Straffa inte honom för mina misstag.
Vad behöver du?
Om jag kan interagera med en av dina drönare
kan den utföra en operation medan jag utför den andra.
Och stjäla vår teknologi.
Är det din plan, påhittiga lilla indogen?
Spelar du för båda lagen?
- Mandy och jag har slagit vad... - Doc.
Håll käften.
Snälla, Kindzi.
Jag kan inte förlora honom.
Jag hjälper er.
Men sen är vi kvitt.
Vi är inte skyldiga er nåt.
Uppfattat.
Kom ihåg det här, indogen.
Jag är en skicklig teknobiolog.
Om du försöker med nåt när du är uppkopplad till mitt system
så kommer jag att se det och då dödar dig snabbt.
Jaså? Du förstår, jag tänkte döda dig långsamt.
Jag gillar förspel.
Ska vi sätta igång, mina damer?
Här, Spot. Kom till mamma.
Duktig boll.
Än så länge går det bra.
Varför behöll du mig om du hatade oss så mycket?
När jag tittade på dig såg jag inte en fiendesoldat.
Jag såg en rädd unge som behövde min hjälp.
Dessutom var du annorlunda.
Hur då?
Du föddes på jorden.
Du var inte som votanerna vi slogs mot i kriget.
Adopterade du mig för att jag inte var tillräckligt utomjordisk för att hata?
- Nej. - För jag är votan.
Precis likadan som de miljoner som dog.
Ja.
Men du var för ung för att uppleva fasan.
Du såg inte de värsta åren av bleka kriget.
Döda mig inte. Jag vill inte dö.
Han jagade oss på grund av skottpengarna på oss.
Snälla. Jag har en familj.
Vad är det här?
Jag säger att jag inte hittade er.
Jag tror inte att vi ser det här av en slump.
Mycket scrip om han lämnar över oss.
Tror du att han kommer ge upp och dra?
Snälla.
Låt mig gå.
Killen här.
De kallade honom odolo.
Det betyder "broder" på castithanska.
Han är edsvuren att hämnas sin familj.
Han kommer omöjligt att åka hem.
En natt kanske han smyger fram
och skär halsen av oss. Vill du det?
Nej.
Så vad gör vi?
Fullföljer det?
Fullföljer det.
Castithaners hjärtan sitter på andra sidan.
Inför Gud är jag ödmjuk.
Vi måste alla vara ödmjuka inför Gud.
Jag är ödmjuk inför Gud.
Jag vet att det inte var lätt.
Jag är stolt över dig.
Okej, då packar vi ihop kärran och drar.
Förlåt mig.
Säg inte att jag växte upp utan fasa.
Kom igen.
Rör på dig.
Annars skjuter jag er båda.
Du ska veta att jag förstår.
Du måste sätta din egen familj först.
Jag uppskattar det.
Har du provat phall vindaloo än?
Nej.
Då blir det en upplevelse.
Den här vägen.
Lömska kärring.
Alak.
Varför är du obevakad?
Jag bad Sagyan om att få vila.
Jag klarade inte av lukten av kropparna.
Jag måste prata med Sagyan om hans mjukhet.
Men vad märkligt att lukten stör dig.
Du var gift med en människa.
Jag är nyfiken.
Fick du skrubba riktigt hårt
för att få bort lukten från din gwavayo?
Jag känner till den här platsen.
Förlåt.
Va?
För prisjägaren.
Jag visste inte att det hade en sån inverkan på dig.
Men jag är inte ledsen för läxan.
Du hade varit död för längesen
om jag inte hade lärt dig att överleva.
Hej, gumman.
Kan du inte sova? Är det för kallt?
Kom upp.
Kom igen. Hoppa in.
Så ja.
Okej.
Var det på riktigt?
Nåt händer.
Var på det riktigt? Hände det?
Jag funderade på det.
Jag tror dig inte.
Tro vad du vill.
Nej, jag minns den kvällen.
Det var första gången jag tänkte att allt skulle ordna sig.
Det var första gången vi började kännas som en familj.
- Det hände. - Varför?
För jag var rädd för dig.
Jag var rädd för dig.
De är vakna.
Tack gode Gud.
Hur mår ni?
Jo.
Yr.
Irisa, hur mår du?
Shtako.
Okej, rör er sakta.
Du skrämde mig.
Vet inte vad jag skulle göra utan dig.
Du borde aldrig ha släppt in dem.
Var är indogenen nu?
Hon tog Nolan och Irisa till stan för att ta fler prover.
Jag borde slita av dig huden och ge den till min loom.
Tja, du är min befälhavare. Det är ditt privilegium.
Inser du inte faran?
Du gav en formskiftare tillgång till vårt nätverk.
En indogen.
Hon hade kunnat ta kontroll över våra drönare.
Nätverket går åt båda hållen.
Hon var så upptagen med operationen
att hon inte märkte att jag kopierade hennes cerebrala källkod.
Fick du allt?
Allt.
Just den här formskiftaren, Yewll, är smart,
även med indogeniska mått mätt.
Hennes expertis kommer vara värdefull
när den fruktade skörden börjar.
Väldigt påhittigt.
Men även dumdristigt.
Förstör det.
Varför då?
Att skapa nya indogener skulle vända Defiance emot oss.
Vi är omeker.
Vi livnär oss på mindre värda raser.
Vi fruktar dem inte.
Jag fruktar allt som kan störa strömmen av gulanit
och hindra oss från att reparera Tsuroz.
Du är ung.
Två kulor från en människa dödade dig nästan.
Har du glömt det?
Det glömmer jag aldrig.
Följ mina order. Förstör det.
Självklart, befälhavare.
Har du ont i huvudet?
Lite.
Jag känner smaken av nåt.
Brända däck.
Ja.
Det stämmer.
Så...
om du var så rädd för mig,
varför körde du inte in kniven och fick det överstökat?
Jag är inte du.
Nåt tog fram de här minnena
från våra hjärnor för att vi skulle förstå det.
Så att vi båda kunde se lögnen...
som har hållit ihop oss i så många år.
Vilken lögn? Jag har aldrig ljugit för dig.
Du fick mig att tro att vi är likadana.
Ja, vi båda växte upp med blod på händerna.
Det gjorde dig okej med att döda.
Men inte mig.
Jag hatade det då och jag hatar det nu.
Det var nog därför jag inte knivhögg dig.
Jag måste härifrån.
Det här är ingen plats för mig.
Inte med Rahm Tak på ingång.
Om jag stannar måste jag skada folk. Och om jag inte gör det...
kommer du dö.
Oroa dig inte för mig.
Du kan inte skydda mig och stan samtidigt.
Jag vet vad du måste göra.
Det krävs en mördare för att stoppa en mördare.
Jag vet vad du måste vara.
Men jag vill inte vara här för det.
Okej.
"Lev tillsammans, dö tillsammans..."
Fungerar bara när man måste fortsätta slåss.
Men det suger i verkliga livet.
En landsbuss kommer imorgon.
Berätta var du hamnar.
När allt det här är över kanske jag kan göra dig sällskap.
Kanske.
Jag har precis kollat igenom röntgenbilderna efter operationen.
Jag ville inte säga nåt förrän jag var säker.
Säker på vad?
Jag kunde inte ta bort Arkteknologin.
Så jag reparerade den.
Förstärkte kopplingen.
Ni kommer vara stabila så länge ni inte skiljs åt igen.
Vilket betyder?
Om ni är för långt ifrån varann belastar ni kopplingen,
olidlig smärta, dödar er båda, hela köret.
Hur långt är för långt?
Jag vet inte.
Nån kilometer. Kanske längre.
Vad? Varför såna bistra miner?
Ni sitter i princip ändå ihop.
"Jisses, tack, Doc Yewll, för att du räddade oss från en säker död."
Inga problem, ungdomar. Säg bara till.
Ta en klubba på vägen ut.
Gå härifrån.
Men inte för långt så klart.
Hur är Rahm Tak i verkligheten?
Ursäkta?
Jag skämmer ut mig. Det var påfluget.
Nej, det är okej, Andina.
Varför undrar du?
Jag såg en bild av honom när valvbågen föll.
Han är väldigt stilig.
Han ser farlig ut.
Ja.
Jag gillar farliga män, gör inte du?
De brukar föredra mig.
Några av betjänterna tycker att allt är människornas eget fel.
Vad är?
Votaniska kollektivets rättfärdiga vrede.
Hade människorna varit bättre på att dela med sig av planeten,
hade vi inte hatat dem.
Det är Rahm Taks budskap.
Det är inte hela sanningen.
Du är i chock.
Du dödade Christie.
- Nej, jag gjorde det för att rädda din... - Håll käften, din lögnare.
Det finns alltid en ursäkt.
Du har aldrig sagt sanningen.